Hej, älskling.
Hej, mamma.
Mår du lite bättre?
Lite grann.
Vet du vad?
Vad då?
Farfar är här.
Mamma, kan du inte säga att jag är sjuk?
Du är sjuk. Det är därför han är här.
Han kommer att nypa mig i kinden.
Jag hatar det.
Kanske han inte gör det.
Hur är det med sjuklingen?
Jag lämnar er kompisar i fred.
Jag har en fin present till dig.
-Vad är det? -Öppna den.
-En bok? -Just det.
När jag var liten som du kallades TV för böcker.
Det här är en speciell bok.
Det är den boken som min pappa brukade läsa för mig när jag var sjuk...
och jag brukade läsa den för din pappa.
Idag ska jag läsa den för dig.
Är det nånting om sport i den?
Skojar du?
Fäktning, slagsmål, tortyr, hämnd...
jättar, monster, jakter...
flykter, sann kärlek, mirakel.
Det låter inte så illa.
Jag ska försöka hålla mig vaken.
Tack ska du ha. Det var snällt av dig.
Ditt förtroende för mig är härligt att höra.
Okej.
"Prinsessbruden...
av S. Morgenstern."
"Kapitel ett".
"Smörblomma växte upp på en liten gård...
i landet Florin.
Hennes favoritsysselsättningar var att rida sin häst...
och att plåga gårdpojken som arbetade där.
Han hette Westley, men hon kallade honom aldrig det."
Är det inte en bra början?
Visst, mycket bra.
"Smörblomma visste inget bättre...
än att ge order till Westley."
Gårdspojke, polera min hästs sadel.
Jag vill kunna se mitt ansikte spegla sig i den före morgonen.
Som ni önskar.
"Som ni önskar" var allt han nånsin sa till henne.
Gårdspojke, fyll de här med vatten.
Tack.
Som ni önskar.
Den dagen upptäckte hon förbluffat...
att när han sa: "Som ni önskar"...
menade han egentligen, "Jag älskar dig."
Ännu mer förbluffad blev hon den dagen då hon upptäckte...
att hon själv älskade honom tillbaka.
Gårdspojke.
Räck mig den där tillbringaren.
Som ni önskar.
Vänta lite, stopp.
Vad är det här? Försöker du lura mig?
Och var är sporterna?
Är detta en kyss-bok?
Vänta. Vänta bara.
När blir den bra?
Lugn i stormen och låt mig läsa.
"Westley hade inte pengar till att gifta sig...
så han packade ihop sina saker och lämnade gården...
för att söka lyckan bortom havet."
Det var en mycket ledsam tid för Smörblomma.
Helt otroligt...
Jag är rädd för att jag aldrig får se dig igen.
Det får du visst.
Men om det händer dig något?
Hör nu här--
Jag ska alltid komma tillbaka till dig.
Men hur vet du det?
Detta är sann kärlek.
Tror du sånt här händer varje dag?
Westley nådde aldrig resans mål.
Hans skepp anfölls av den Fruktade Piraten Roberts...
Som aldrig skonade sina fångar.
När Smörblomma fick höra att Westley hade mördats--
Mördad av pirater, det är bra!
Gick hon in i sitt rum och stängde dörren...
och i flera dagar varken sov eller åt hon.
Jag kan aldrig älska igen.
Fem år senare, fylldes det stora torget i Staden Florin...
för att få höra kungörelsen...
vem som skulle bli Prins Humperdincks brud.
Mitt folk...
en månad från nu...
firar vi landets 500-årsjubileum.
Vid den solnedgången skall jag gifta mig med en flicka...
som en gång tillhörde det vanliga folket, precis som ni...
Men kanske ni inte finner henne så vanlig nu.
Vill ni träffa henne?
Mitt folk, Prinsessan Smörblomma!
Smörblommas tomhet förtärde henne.
Trots att landets lag gav Humperdinck...
rätt att välja sin brud...
älskade hon honom inte.
Trots att Humperdinck försäkrade...
att hon skulle lära sig att älska honom...
var hennes enda glädje att ta sin dagliga ridtur.
Ursäkta oss, ädla dam?
Vi är bara några fattiga vilsekomna circus-artister.
Finns det någon by i närheten?
Det finns ingenting i närheten, på flera mils avstånd.
I så fall finns det ingen som kan höra era skrik.
Vad är det du river i?
Det är tyg från en uniform från en officer av Guilder.
Vem är Guilder?
Det är landet bortom havet, Florins svurna fiende.
Iväg!
När hästen når slottet...
kommer tyget att få prinsen att tro...
att folk från Guilder har rövat bort hans älskade.
När han hittar henne död vid gränsen till Guilder...
kommer hans misstankar att bli bekräftade.
Du har aldrig sagt något om att döda någon.
Jag har har hyrt in dig för att hjälpa mig starta ett krig.
Det är ett prestigefullt arbete...
med en lång och ärofylld tradition.
Jag tänkte bara inte att det är rätt att döda en oskyldig flicka.
Håller jag på att bli tokig, eller hörde jag dig säga "tänker"?
Du har inte hyrts in för din hjärna...
din flodhäst till landmassa!
Jag håller med Fezzik.
Fyllbulten har talat!
Vad som händer henne är sannerligen inte ditt bekymmer!
Jag dödar henne!
Och kom ihåg, glöm aldrig bort--
att när jag fann dig var du så sluddrande full...
att du inte ens kunde köpa sprit!
Och du-- vänlösa, vettlösa...
hjälplösa, hopplösa!
Vill du att jag skickar dig tillbaka där du var...
arbetslös på Grönland?
Den där Vizzini, är...förstås.
Förstås, förstås...
En som gillar att skrika på...oss.
Han menar säkert ingen... harm.
Han har bara ont om... charm.
Du har ett gåva för att rimma.
Ja, ja, varje... timma
Nog med det där!
Fezzik, ser du några klippor under hav?
I så fall går vi alla uti kvav.
Inga flera rim ombord, nöt!!
Ville någon ha en jord-nöt?
Vi når klipporna i gryningen.
Varför gör du så?
Jag ser efter att ingen förföljer oss.
Det är helt ofattbart.
Vad du än tror...
så kommer du att åka fast, och när det händer...
kommer prinsen att hänga er allihop.
Av alla halsar ombord, Högheten...
är det din egen du borde tänka på.
Sluta upp med det där!
Vi kan slappna av nu, det är nästan över.
Är du säker på att ingen följer efter oss?
Som jag sa, det vore absolut, totalt...
och på alla sätt ofattbart!
Ingen i Guilder vet vad vi har gjort...
och ingen i Florin skulle ha kunnat komma hit så fort.
Bara av nyfikenhet, varför undrar du?
Jag råkade titta bakom oss, och där är någonting.
Vad?
Förmodligen en fiskare från trakten...
på en nöjestripp mitt i natten...
igenom vatten hemsökt av ålar.
Vad nu?
Hoppa i! Efter henne!
Jag kan inte simma.
Jag kan bara hundsim.
Styr åt vänster!
Vänster!
Vet du vad det ljudet är, Högheten?
Det är de ylande ålarna.
Om du inte tror mig, så bara vänta.
De ylar allt högre...
precis innan de ska börja äta människokött.
Om du simmar tillbaka nu...
lovar jag att ingenting ska hända dig.
Jag tvivlar på att ålarna erbjuder dig samma villkor.
Hon blir inte uppäten av ålarna den här gången.
Vad då?
Ålen får inte tag i henne.
Jag förklarar det eftersom du verkar lite nervös.
Jag var inte nervös.
Kanske jag var lite orolig...
men det är inte samma sak.
För du vet att vi kan sluta här om du vill.
Nej. Du får lov att läsa lite till om du vill.
"Vet du vad det ljudet är, Högheten?
"Det är de ylande ålarna."
Hoppa över det där farfar, du har redan läst det.
Kära nån, det har jag visst.
Förlåt. Jag ber om ursäkt.
Okej, okej. Få se nu.
Hon var i vattnet, ålen kom efter henne...
hon var rädd...
ålen skulle anfalla henne, och då...
Sätt ner henne. Sätt bara ner henne!
Jag tror han närmar sig.
Han har inget med oss att göra.
Segla på!
Jag antar att du tycker du är modig, eller hur?
Bara jämfört med somliga.
Titta! Han kommer rakt mot oss!
Jag undrar om han använder samma vind som vi.
Vem han än är, så kommer han för sent. Ser ni?
Galenskapens Klippor!
Skynda på!
Flytta grejen!
Och den där andra grejen!
Snabbt!
Vi är säkra.
Bara Fezzik är stark nog att ta sig upp den här vägen.
Han måste segla i timmar innan han finner en hamn.
Han klättrar upp för repet, och han vinner på oss!
Ofattbart!
Fortare!
Jag trodde jag redan var fortare.
Du skulle ju vara den här kolossen...
den här legendariska saken...
och ändå vinner han på oss!
Jag bär på tre människor, och han har bara sig själv.
Jag tål inga ursäkter, jag får finna mig en ny jätte.
Säg inte så, Vizzini, snälla.
Har du förstått att ditt jobb står på spel?
Han har väldigt bra armar.
Föll han inte?
Ofattbart!
Du använder det ordet hela tiden.
Jag tror inte det betyder det du tror att det betyder.
Herre gud, han klättrar.
Vem han än är, så har han uppenbarligen sett oss med prinsessan...
och måste därför dö.
Bär henne.
Vi beger oss direkt mot gränsen till Guilder.
Kom ifatt oss när han är död.
Om han faller, fint, och om inte, svärdet.
Jag ska duellera mot honom med vänster hand.
Du vet hur bråttom vi har.
Det är enda sättet jag nöjer mig med.
Om jag använder höger, tss! Tar slut för fort.
Gör som du vill!
Var försiktig.
Man kan inte lita på folk som bär mask.
Jag väntar!
Hallå där!
Går det långsamt?
Jag vill inte vara oartig, men det är inte så lätt som det verkar.
Jag skulle uppskatta om du inte störde mig.
-Förlåt. -Tack så mycket.
Jag antar att du inte kan snabba på lite?
Om du har så bråttom...
så kan du väl skicka ner ett rep eller en trädgren...
eller göra någon annan nytta.
Det kan jag göra. Jag har lite rep här uppe...
men jag tror inte du vill ha min hjälp...
eftersom jag bara väntar på att få döda dig.
Det dämpar vår vänskap lite grann.
Men jag lovar att inte döda dig förrän du har kommit upp.
Mycket tröstande, men jag är rädd att du får ge dig till tåls.
Jag avskyr att vänta.
Jag kan ge dig mitt ord som spanjor.
Duger inte.
Jag har mött för många spanjorer.
Finns det nåt som kan få dig att lita på mig?
Jag kan inte komma på nåt.
Jag svär vid min faders själ, Domingo Montoya...
att du ska nå toppen levande.
Kasta ner repet.
Tack så mycket.
Vänta. Vi väntar tills du är klar.
Tack än en gång.
Jag vill inte snoka, men har du möjligen...
sex fingrar på din högra hand?
Börjar du alltid ett samtal på det sättet?
Min fader slaktades av en man med sex fingrar.
Min far var en skicklig svärdsmakare.
När den sexfingrade mannen dök upp...
och beställde ett speciellt svärd...
tog min far sig an uppgiften.
Han slavade i ett år innan han var färdig.
Jag har aldrig sett dess like.
Den sex-fingrade mannen återkom och begärde det...
men för en tiondel av det utlovade priset.
Min far vägrade.
Utan ett ord...
högg den sexfingrade mannen honom i hjärtat.
Jag älskade min far.
Så jag utmanade givetvis hans mördare på duell.
Jag förlorade.
Den sexfingrade mannen lät mig leva...
men han gav mig det här.
Hur gammal var du?
Jag var elva år gammal.
När jag blev stark nog...
vigde jag mitt liv åt fäktningskonsten.
Så att jag inte ska förlora nästa gång vi möts.
Jag ska gå fram till den sexfingrade mannen och säga:
"Hej."
"Mitt namn är Inigo Montoya."
"Du mördade min far."
"Gör dig redo att dö."
Har du inte gjort något annat än att studera fäktning?
På sistone mer jakt än studier.
Du förstår, jag kan inte hitta honom.
Det har gått tjugo år nu, jag börjar att misströsta.
Jag arbetar åt Vizzini bara för att kunna leva.
Det finns inte mycket pengar i hämnd.
Jag hoppas verkligen att du hittar honom en dag.
Är du redo nu?
Om jag är det eller ej, så har du varit mer än rättvis.
Du verkar vara en reko kille. Jag har ingen lust att döda dig.
Du verkar vara en reko kille. Jag har ingen lust att dö.
Börja.
Använder du Bonettis försvar mot mig?
Jag tyckte att det passade i den här klippiga terrängen.
Givetvis. Du förväntar dig nog att jag ska anfalla med Capo Ferro.
Givetvis, men jag har funnit att Thibault motverkar Capo Ferro.
Håller du inte med?
Om inte fienden har studerat Agrippa.
Vilket jag har.
Du är enastående!
Tack ska du ha. Jag har kämpat hårt för att bli det.
Jag erkänner. Du är bättre än jag.
Varför ler du då?
För att jag vet något som inte du vet.
Och vad är det?
Jag är inte vänsterhänt.
Du är häpnadsväckande.
Det borde jag vara, efter tjugo år.
Det är något jag borde berätta för dig.
Säg det.
Jag är inte heller vänsterhänt.
Vem är du?
Ingen som betyder något.
Jag måste få veta.
Vänj dig vid besvikelsen.
Döda mig fort.
Jag skulle hellre krossa en glasmålning...
än en konstnär som dig.
Men eftersom jag inte kan låta dig förfölja mig heller.
Var snäll och förstå att jag är full av respekt för dig.
Ofattbart!
Ge henne till mig! Hinn upp oss så fort som möjligt!
Vad ska jag göra?
Gör slut på honom, gör slut på honom--på ditt sätt!
Bra, på mitt sätt. Tack så mycket, Vizzini.
Vilket är mitt sätt?
Ta upp en av de stenarna, göm dig bakom klippan.
om några minuter...
kommer mannen i svart springande runt hörnet.
Så fort hans huvud syns kasta stenen på honom!
Mitt sätt är inte särskilt gentlemanna-mässigt.
Jag gjorde det med flit.
Jag hade inte behövt missa.
Jag tror dig.
Så vad händer nu?
Vi möter varandra så som Gud avsåg.
Som gentlemän.
Inga tricks, inga vapen. Endast skicklighet mot skicklighet.
Du lägger ner din sten, och jag lägger ner mitt svärd...
och vi försöker döda varandra som civiliserade människor?
Jag kunde döda dig nu.
Ärligt talat tror jag att oddsen...
är något i din favör när det gäller handgemäng.
Det är inte mitt fel att jag är den störste och starkaste.
Jag tränar inte ens.
Leker du bara med mig, eller vad?
Jag vill att du ska känna att det går bra.
Jag tycker illa om när folk dör generade.
Du är snabb!
Tur det!
Varför bär du mask?
Har du blivit bränd av syra eller nåt?
Nej. Det är bara att de är väldigt bekväma.
Jag tror alla kommer att ha såna i framtiden.
Jag har just förstått varför du är så besvärlig för mig.
Och varför är det, tror du?
Jag har inte kämpat mot bara en på väldigt länge.
Jag är specialist på grupper.
Slåss mot gäng för välgörenhet...
och sådana saker.
Varför skulle det göra så stor--oof! Skillnad?
Nja, du förstår...
man använder andra rörelser...
när man slåss mot en handfull människor...
än när man bara...
behöver bry sig om en enda.
Jag avundas dig inte den huvudvärk du kommer att ha i morgon.
Men tills dess, ha en skön vila och dröm om stora kvinnor.
Här var det...
en stor duell.
den var överallt.
Båda var mästare.
Vem vann? Hur slutade det?
Förloraren sprang iväg själv...
medan vinnaren... följde fotspåren mot Guilder.
Skall vi följa båda?
Förloraren är ingenting.
Bara prinsessan är viktig.
Detta planerades uppenbarligen av krigare från Guilder.
Vi måste alla vara redo för vad som står framför oss.
Kan det vara en fälla?
Jag tror alltid att allting kan vara en fälla.
Det är därför jag fortfarande lever.
Så, nu är det upp till dig, och det är upp till mig.
Om du önskar henne död...
så fortsätt för all del framåt.
Låt mig förklara.
Det finns inget att förklara.
Du försöker kidnappa det som jag ärligen har stulit.
Kanske... vi kan göra en överenskommelse.
Ingen överenskommelse och du dödar henne.
Om det inte kan bli någon överenskommelse, så har vi ett dödläge.
Jag är rädd för det.
Jag kan inte kämpa mot dig fysiskt...
och du är ingen match för min hjärna.
Är du så smart?
Låt mig säga så här--
har du hört talas om Platon, Aristoteles, Sokrates?
-Ja. -Fårskallar.
Verkligen?
I så fall utmanar jag dig på en sinnenas duell.
Om prinsessan?
Till döds?
Jag accepterar.
Bra, i så fall, häll upp vinet.
Lukta på det här, men rör inte.
Jag känner ingen lukt.
Det du inte känner doften av kallas iokaniskt pulver.
Det är doftlöst, smaklöst, upplöses omedelbart i vätska...
och är bland det dödligaste av alla kända gifter.
Då så. Var är giftet?
Sinnenas kamp har börjat.
Den är över när du väljer, och vi båda dricker...
och får reda på vem som har rätt...
och vem som har dött.
Men det är så enkelt.
All jag måste göra är att härleda från vad jag vet om dig--
är du en man som...
lägger gift i sin egen eller i sin fiendes bägare?
En smart man skulle lägga giftet...
i sin egen bägare...
för han vet att bara en dåre...
skulle ta vad som erbjuds honom.
Jag är ingen dåre...
så jag kan alltså inte ta vinet framför dig.
Men du måste ha vetat att jag inte är en dåre.
Du skulle ha räknat med det...
så jag kan alltså inte välja vinet framför mig.
Har du gjort ditt val, då?
Inte alls...
för iokanium kommer från Australien, som alla känner till...
och Australien är befolkat helt och hållet av brottslingar...
och brottslingar är vana vid att folk inte litar på dem...
så som jag inte litar på dig...
så jag kan alltså inte välja vinet framför dig.
Du har sannerligen ett förbryllande intellekt.
Vänta bara tills jag kommer igång!
-Var var jag? -Australien.
Ja, Australien. Du måste ha misstänkt...
att jag kände till giftets ursprung...
så jag kan alltså inte välja vinet framför mig.
Nu försöker du bara vinna tid.
Du vill gärna tro det, eller hur?
Du har besegrat min jätte...
vilket betyder att du är osedvanligt stark...
så du kan ha lagt giftet i din egen bägare...
och förlitat dig på att din styrka skulle rädda dig...
så jag kan alltså inte välja vinet framför dig.
Men du har också övermannat min spanjor.
vilket betyder att du måste ha studerat...
och när du studerade, lärt dig att människan är dödlig...
så du måste ha lagt giftet...
så lång från dig själv som möjligt...
så jag kan alltså inte välja vinet framför mig.
Du försöker få mig att avslöja något.
Det kommer inte att lyckas.
Det har lyckats. Du har avslöjat allt.
-Jag vet var giftet är. -Gör då ditt val.
Jag ska, och jag väljer-- vad i all sin dar är det där?
Vad då? Var?
Jag ser ingenting.
Jag kan svära på att jag såg något. Strunt samma.
Vad är så roligt?
Det ska jag snart tala om.
Först, låt oss dricka...
jag från mitt glas, och du från ditt.
Du gissade fel.
Du bara tror att jag gissade fel. Det är det som är så roligt!
Jag bytte plats på glasen när du vände dig om!
Din dåre!
Du föll för en av de klassiska misstagen.
Det mest kända är "Ge dig aldrig in i ett markkrig i Asien."
Men bara lite mindre känt är det här--
"Stå aldrig upp mot en sicilianare när livet står på spel!"
Vem är du?
Jag är ingen att ta lättvindigt.
Det är allt du nånsin behöver veta.
Tänka sig, hela tiden...
var det ditt glas som var förgiftat.
Båda var förgiftade.
Jag har ägnat de senaste åren...
åt att bygga upp immunitet mot iokaniskt pulver.
Någon har besegrat jätten.
Det blir stort lidande i Guilder om hon dödas.
Hämta andan.
Om du släpper mig fri...
ska du få vad lösensumma du begär. Jag lovar det.
Och vad är det värt-- en kvinnas löfte?
Du är mycket rolig, Högheten.
Jag erbjöd dig en chans.
Vart du än tar mig...
finns det ingen större jägare än Prins Humperdinck.
Han kan spåra en hök i molnigt väder.
Han kan finna dig.
Tror du att din dyra kärlek ska rädda dig?
Jag sa aldrig att han var min dyra kärlek.
Och, ja, han kommer att rädda mig. Det vet jag.
Du erkänner för mig att du inte älskar din trolovade.
Han vet att jag inte älskar honom.
Är inte förmögen att älska, menar du.
Jag har älskat mycket djupare...
än en mördare som du kan drömma om.
Det var en varning, Högheten.
Nästa gång, flyger min hand av sig självt.
Där jag kommer från, finns det straff för en kvinna som ljuger.
Iokanium. Det sätter jag mitt liv på...
och där är prinsessans fotspår.
Hon lever, eller gjorde det för en timme sedan.
Om det är annorlunda när jag finner henne...
kommer jag att bli väldigt förnärmad.
-Vila, Högheten. -Jag vet vem du är.
Din grymhet avslöjar allt.
Du är den Fruktade Piraten Roberts. Erkänn.
Med stolthet. Vad kan jag stå till tjänst med?
Du kan dö långsamt, hackad i tusen bitar.
Knappast hövligt, Ers Höghet.
Varför så giftig mot mig?
Du mördade min älskade.
Det är möjligt.
Jag mördar många.
Vem var den här älskade du hade?
En annan prins som den här-- ful, rik och gemen?
En fattig gårdspojke.
Fattig och perfekt med ögon som havet efter stormen.
Ute till havs, attackerade ditt skepp.
Och den Fruktade Piraten Roberts tar aldrig några fångar.
Jag har inte råd att göra undantag.
Så fort ryktet är ute att en pirat har mjuknat...
börjar folk sluta att lyda order...
och därefter är det inget annat än arbete, arbete, arbete hela dagarna.
Du driver med min smärta.
Livet är en smärta, Högheten.
Alla som säger annorlunda försöker sälja nånting.
Jag tror att jag minns din gårdspojke.
Detta skulle vara, vad då, fem år sedan?
Stör det dig att höra?
Inget du kan säga gör mig upprörd.
Han dog bra.
Det borde behaga dig.
Inga mutförsök eller annat svammel.
Han sa bara, "Snälla...
"snälla jag måste få leva."
Det var "snälla" som satte sig i mitt minne.
Jag frågade vad som var så viktigt.
"Sann kärlek," svarade han.
Sedan nämnde han en flicka...
av oöverträffad skönhet och trohet.
Jag kan bara anta att han menade dig.
Du borde välsigna mig för att ha gjort mig av med honom...
innan han fick reda på vem du egentligen är.
Och vad är jag?
Han talade om trohet, madam...
din ändlösa trohet.
Säg mig sanningen. När du fick reda på att han var borta...
förlovade du dig med din prins samma timme...
eller väntade du en hel vecka av respekt för hans död?
Du drev med mig en gång. Gör det aldrig igen!
Jag dog den dagen!
Du kan dö med, för den delen!
Som... ni... önskar!
Min älskade Westley.
Vad har jag gjort?
De är borta.
Han måste ha sett att vi närmade oss...
Vilket kan förklara att han fick panik och gjorde ett misstag.
Om jag inte har fel, och jag har aldrig fel...
så är de på väg rakt emot Eldträsket.
Kan du röra dig alls?
Röra mig? Du lever.
Om du vill det, kan jag flyga.
Jag sa att jag alltid skulle komma tillbaka till dig.
Varför väntade du inte på mig?
Men...
du var ju död.
Döden stoppar inte sann kärlek.
Allt den kan göra är att försena den ett tag.
Jag ska aldrig tvivla mer.
Det kommer aldrig att behövas.
Åh nej. Nej, snälla.
Vad är det? Vad är det för fel?
Nu kysser de varandra igen.
Måste vi höra kyssandet?
En vacker dag kanske du inte har nåt emot det.
Hoppa till Eldträsket. Det lät bra.
Du är sjuk. Jag gör som du vill.
Så ja, var var vi här?
Westley och Smörblomma sprang längs med ravinens botten.
Din svinaktige fästman kom för sent.
Några steg till, så är vi i säkerhet i Eldträsket.
Vi överlever aldrig.
Nonsens! Det säger du bara för att ingen annan har gjort det.
Det är inte så illa.
Jag menar inte att jag skulle vilja ha en sommarstuga här...
men träden är faktiskt riktigt fina.
Nå, det var ett äventyr.
Svedde du dig lite?
Du då?
En sak kan jag säga...
Eldträsket håller en i alla fall på alerten.
Det här är snart bara ett lyckligt minne...
för Roberts skepp Hämnden ligger för ankar på andra sidan...
och jag är, som du vet, Roberts.
Hur är det möjligt...
när han har härjat i tjugo år...
och du lämnade mig för bara fem år sen?
Jag blir själv ofta förvånad över livets små nycker.
Vad jag berättade om att säga "snälla" var sant.
Det förundrade Roberts...
precis som min beskrivning av din skönhet.
Till slut så beslöt Roberts någonting.
Han sa, "Okej Westley, jag har aldrig haft en uppassare.
Du kan prova på det för i kväll.
Jag dödar dig förmodligen imorgon."
I tre år sa han det.
"God natt Westley, bra jobbat. Sov gott...
Jag dödar dig förmodligen imorgon."
Det var en bra tid för mig.
Jag lärde mig fäktas, slåss, allt som nån ville lära mig.
Och Roberts och jag blev så småningom vänner...
Och det var då det hände.
Vad då? Fortsätt.
Roberts hade blivit så rik att han ville dra sig tillbaka...
så han tog med mig till sin hytt och berättade sin hemlighet.
"Jag är inte den Fruktade Piraten Roberts," sa han.
"Mitt namn är Ryan.
"Jag har ärvt skeppet från den Roberts som var före mig...
"så som du ska ärva det från mig.
"Den jag ärvde skeppet från var inte heller den riktige Roberts.
"Han hette Cumberbund.
"Den riktige Roberts drog sig tillbaka för femton år sedan...
"och lever som en kung." Tack.
Sen förklarade han att det var namnet som var det viktiga...
för att sprida rädsla.
Du förstår, ingen skulle ge sig för den Fruktade Piraten Westley.
Så vi steg iland, och tog oss en helt ny besättning.
Och han stannade kvar ombord ett tag, som förste styrman...
och kallade mig Roberts.
När besättningen var övertygad, lämnade han skeppet...
och sedan dess har jag varit Roberts.
Fast, nu när vi är tillsammans...
ska jag dra mig tillbaka och lämna namnet till någon annan.
Har du förstått?
Vi kommer aldrig att lyckas.
Vi kan lika gärna dö här.
Nej. Nej, vi har redan lyckats.
Jag menar, vad är de tre fasorna i Eldträsket?
Ett, eldkaskaderna. Inga problem.
Det hörs ett litet "popp" innan.
Vi kan undvika det.
Två, kvicksanden.
Men du var klok nog att upptäcka hur det ser ut...
så i framtiden kan vi undvika det också.
Westley, hur är det med R.A.O.S.?
Råttor Av Onaturlig Storlek?
Jag tror inte att de finns.
Vi klarade det.
Så, det var väl inte så farligt?
Ge upp!
Du menar att DU vill ge upp till MIG?
I så fall. Jag accepterar det.
Du får högsta betyg för mod.
Spela inte dum.
Men hur ska du fånga oss?
Vi vet Eldträskets hemligheter.
Vi kan leva lyckliga rätt länge...
så när helst du känner för att dö, är du välkommen att besöka oss.
Jag säger det igen, ge upp!
Det kommer inte att hända.
För sista gången, ge er!
Hellre döden!
Lovar du att inte skada honom?!
-Vad var det? -Vad var det?
Om vi ger oss, och jag återvänder med dig...
lovar du att inte skada denne man?
Må jag leva tusen år och aldrig jaga igen.
Han är sjöman på piratskeppet Hämnden.
Lova att återföra honom till hans skepp.
Jag svär att det ska ske.
Så snart vi är utom synhåll, för honom tillbaka till Florin...
och kasta honom i Förtvivlans Håla.
Jag svär att det ska ske.
Jag trodde att du var död en gång, och det blev nästan slutet för mig.
Jag skulle inte stå ut om du dog för mig igen...
inte om jag kunde ha räddat dig.
Kom, sir.
Vi måste ta er till ert skepp.
Vi är män av handling.
Lögner passar oss illa.
Väl talat, sir.
Vad är det?
Ni har sex fingrar på er högra hand.
Det var någon som sökte er.
Var är jag?
I Förtvivlans Håla.
Tänk inte tanken--
Tänk inte ens tanken att försöka fly.
Kedjorna är alldeles för tjocka.
Och dröm inte om att bli räddad, heller.
Den enda ingången är hemlig.
Endast prinsen, greven, och jag...
vet hur man tar sig in och ut.
Då ska jag stanna tills jag dör?
Tills de dödar dig, ja.
I så fall, varför bry sig om att bota mig?
Prinsen och greven insisterar på att alla ska vara vid god hälsa...
innan de blir knäckta.
Så det ska bli tortyr.
Jag kan hantera tortyr.
Tror du mig inte?
Du överlevde Eldträsket.
Du måste vara väldigt modig...
men ingen kan motstå Maskinen.
Hon har varit så där ända sedan Eldträsket.
Det är mig fars vacklande hälsa som gör henne upprörd.
Naturligtvis.
Kungen dog samma natt...
och innan följande gryning...
gifte sig Smörblomma och Humperdinck.
Och vid middagstid, mötte hon sina undersåtar igen...
den här gången som deras drottning.
Min fars sista ord var--
Stopp! Stopp, farfar.
Du läser fel.
Hon gifter sig inte med Humperdinck. Hon gifter sig med Westley.
Det är jag säker på.
Efter allt som Westley gjorde för henne...
vore det inte rättvist om hon inte gifte sig med honom.
Vem sa att livet är rättvist?
Var står det skrivet?
Livet är inte alltid rättvist.
Jag säger att du fördärvar sagan!
Gör det rätt, nu!
Vill du att jag ska fortsätta?
Då så, avbryt mig inte mer.
"Och vid middagstid, mötte hon sina undersåtar igen...
den här gången som deras drottning."
Min fars sista ord var...
"Älska henne som jag älskade henne och glädjen ska blomstra."
Jag presenterar för er, er Drottning!
Drottning Smörblomma!
Varför gör du det här?
Du hade kärleken i dina händer, och du lät den gå!
De hade dödat Westley ifall jag inte hade gjort det.
Din sanna kärlek lever, och du gifter dig med en annan!
Sann kärlek räddade henne i Eldträsket...
och hon behandlade det som avskräde!
Och det är därför hon är-- Sopornas Drottning!
Så buga för henne om ni vill! Buga för henne!
Slemmets Drottning!
Smutsens Drottning!
Förruttnelsens Drottning!
Avfall! Smuts! Slem! Gyttja!
Det var tio dagar till bröllopet.
Kungen levde ännu.
Men Smörblommas mardrömmar blev värre och värre.
Se? Sa jag inte att hon aldrig gifte sig med den ruttne Humperdinck?
Ja, du är mycket smart. Håll tyst.
Så här är det.
Jag älskar Westley. Det har jag alltid gjort.
Det vet jag att jag alltid ska göra.
Om du säger att jag måste gifta mig med dig om tio dagar...
tro mig då, att jag är död innan morgonen.
Jag kan aldrig orsaka dig sorg.
Vårt bröllop blir inte av.
Du sände den här...
Westley till hans skepp?
Då får vi sända bud för honom.
Min älskade... är du säker på att han fortfarande vill ha dig?
Det var ju du som avvisade honom i Eldträsket.
För att inte nämna att pirater inte är kända för att hålla ord.
Min Westley kommer alltid tillbaka till mig.
Vad sägs om det här:
Du skriver fyra likadana brev.
Jag skickar mina fyra snabbaste skepp, ett i varje väderstreck.
Den Fruktade Piraten Roberts...
är aldrig långt från Florin den här tiden på året.
Vi hissar vit flagg och lämnar över ditt meddelande.
Om Westley vill ha dig, må ni leva lyckliga.
I annat fall...
var snäll och överväg mig som ett alternativ till självmord.
Är vi överens?
Din prinsessa är verkligen en förtjusande varelse.
Lite simpel, kanske, men hennes charm kan inte förnekas.
Jag vet. Folket är väldigt betagna i henne.
Det är märkligt, men när jag hyrde Vizzini...
för att mörda henne på vår förlovningsdag...
tyckte jag det var listigt.
Men det blir så mycket mer rörande...
när jag stryper henne på bröllopsnatten.
Så fort Guilder får skulden...
blir hela landet i uppror.
De kommer att kräva att vi förklarar krig.
Låt se, var är den där hemliga trädknutan?
Den är omöjlig att finna.
Kommer du ner i hålan?
Westley har återfått sin styrka.
Jag sätter igång Maskinen på honom i natt.
Tyrone, du vet hur jag älskar att se dig arbeta...
men jag har mitt lands 500-årsjubileum att planera...
mitt bröllop att arrangera, min fru att mörda...
och Guilder att ge skulden. Jag är helt fullbokad.
Vila lite.
Om du inte har hälsan, har du ingenting.
Vackert, eller hur?
Den tog mig ett halvt liv att konstruera den.
Jag är säker på att du har märkt...
mitt djupa och intensiva intresse för smärta.
Just nu håller jag på att författa den slutgiltiga handboken...
på området.
Så jag uppskattar om du är helt uppriktig mot mig...
om hur Maskinen får dig att lida.
Eftersom det är första gången, ska jag använda lägsta nivån.
Som du vet är sugpumpen en gammal princip...
hundratals år gammal.
Och egentligen, är det allt det är.
Förutom att istället för vatten...
suger jag liv.
Jag har just sugit bort ett år av ditt liv.
En dag kanske jag går så högt som till fem...
men jag vet inte riktigt vad det skulle göra med dig...
så låt oss börja med vad vi har.
Vad gjorde detta med dig? Berätta.
Och kom ihåg, detta är för eftervärlden...
så var uppriktig.
Hur mår du?
Intressant.
Yellin.
Herre.
Som högste kapten för Florin, ska jag anförtro dig en hemlighet.
Mördare från Guilder...
infiltrerar Tjuvarnas Skog...
och planerar att mörda min brud på bröllopsnatten.
Mitt spion-nätverk har inte hört talas om detta.
Något svar från Westley?
För tidigt, min ängel.
Tålamod.
Han kommer tillbaka till mig.
Ja visst.
Hon ska inte bli mördad.
På dagen för bröllopet...
vill jag ha Tjuvarnas Skog rensad...
och alla som bor där arresterade.
Många av tjuvarna kommer att göra motstånd.
Mina vanliga trupper räcker inte till.
Bilda en ny patrull av slagskämpar i så fall!
Jag vill ha Tjuvarnas Skog tömd innan mitt giftermål.
Det blir inte lätt, Ers Nåd.
Prova på att regera världen nån gång.
Dagen för bröllopet kom.
Slagskämparnas Patrull hade händerna fulla...
med att utföra Humperdincks order.
Upp! Upp! Upp!
Kom igen! Kom igen!
-Är alla ute? -Nästan.
Det finns en spanjor som som ger oss lite problem.
Då får du ge honom lite problem.
Sätt fart.
Jag väntar på dig, Vizzini.
Du sa åt mig att gå tillbaka till början, så det har jag gjort.
Det är här jag är, och här förblir jag.
Jag låter mig inte flyttas.
Hej där!
Jag viker inte en tum. Behåll du ditt "Hej där."
Prinsen har gett order.
Det gjorde Vizzini med.
När nåt gick fel, så gå tillbaka till där man började.
Det var här vi fick jobbet, så det är detta som är början.
Och jag stannar tills Vizzini kommer.
Din buse, kom hit!
Jag väntar-- här.
Du ställer till-- besvär.
Det är-- du.
Så är det,-- ju.
Du ser inget vidare ut.
Du luktar inget vidare heller.
Kanske inte.
Jag mår fint.
Fezzik och Inigo återförenades.
Medan Fezzik vårdade sin berusade vän tillbaka till hälsa...
berättade han för Inigo om Vizzinis död...
och om greve Rugen...
den sex-fingrade mannen.
Med tanke på Inigos livslånga jakt...
så reagerade han förvånansvärt lugnt.
Fezzik var mycket varsam med Inigo.
Det räcker!
Var är den där Rugen nu så jag kan döda honom?
Han är med prinsen i slottet...
men slottsporten vaktas av trettio män.
Hur många klarar du av?
Inte fler än tio, tror jag.
Det lämnar tjugo åt mig.
Även som bäst kan jag inte klara av så många.
Jag behöver Vizzini för att planera. Jag kan ingenting om strategi.
Men Vizzini är död.
Nej. Inte Vizzini.
Jag behöver mannen i svart.
Vad då?
Han besegrade dig med styrka, ers storhet.
Han besegrade mig med stål.
Han måste ha överlistat Vizzini.
En sådan man kan få planera mina slotts-angrepp när som helst.
-Då går vi. -Vart?
För att finna mannen i svart, så klart.
Men du vet inte var han är.
Stör mig inte med småsaker.
Äntligen, efter tjugo år...
ska min faders själ få ro.
Blod ska spillas i natt!
Stå upp och rapportera.
Tjuvarnas Skog är utrymd.
Trettio män vaktar slottsporten.
Dubbla det.
Min prinsessa måste vara säker.
Det finns bara en nyckel till porten...
och den har jag.
Min ljuvaste vän!
I kväll gifter vi oss.
I morgon bitti eskorteras vi av dina män till Florinska Sundet...
där alla skepp i min flotta...
väntar för att följa oss på vår bröllopsresa.
Alla skepp utom fyra, menar du.
Alla skepp, förutom de fyra du skickat iväg.
Ja, naturligtvis.
Inte de fyra, så klart.
Ers Högheter.
Du skickade aldrig skeppen.
Bry dig inte om att ljuga.
Det spelar ingen roll.
Westley kommer tillbaka till mig, ändå.
Du är en dumsnut.
Ja, jag är en dumsnut...
för att jag inte har sett tidigare att du bara är en feg stackare...
med hjärtat fullt av fruktan.
Jag skulle inte tala så om jag vore du.
Varför inte? Du kan inte skada mig.
Westley och jag är förenade genom kärlekens band...
och det är något du inte kan spåra...
ens med tusen blodhundar...
och du kan inte bryta banden...
ens med tusen svärd.
Och när jag kallar dig feg...
är det för att du är den slemmigaste ynkrygg...
som någonsin krälat på denna jord.
Jag skulle inte tala så om jag vore du!
Ni älskar i sanning varandra...
så ni kunde ha funnit den sanna lyckan.
Inte ens ett par varje hundrade år kan det...
vad som än står i sagorna.
Så jag tror inte att en man per århundrade...
skulle lida så svårt som du kommer att göra.
Inte femtio!
Fezzik, lyssna. Hör du det?
Det är ljudet av det yttersta lidandet.
Mitt hjärta lät så när Rugen slaktade min far.
Nu kommer det från mannen i svart.
Mannen i svart?
Hans sanna kärlek gifter sig med en annan i kväll.
Vem annars har anledning till det yttersta lidandet?
Ursäkta mig. Förlåt mig, det är viktigt.
Fezzik, var så snäll.
Flytta på er, allihop!
Tack så mycket.
Var är mannen i svart?
Man kommer dit från den här dungen, eller hur?
Fezzik, uppfriska hans minne.
Förlåt, Inigo.
Jag menade inte att friska upp honom så hårt.
Far, jag har svikit dig i tjugo år.
Nu kan vårt lidande få ett slut.
Någonstans...
någonstans i närheten finns en man som kan hjälpa oss.
Jag hittar inte honom själv.
Jag behöver dig.
Jag behöver dig för att leda mitt svärd.
Snälla.
Led mitt svärd.
Han är död.
Det är bara inte rätt.
Farfar, vänta!
Vänta. Vad menade Fezzik med: "Han är död"?
Jag menar, han menade inte död.
Westley låtsas bara... eller hur?
Vill du att jag ska läsa eller ej?
Vem tar Humperdinck?
Vad menar du?
Vem dödar prins Humperdinck på slutet?
Någon måste göra det.
Är det Inigo? Vem?
Ingen. Ingen dödar honom.
Han lever vidare.
Menar du att han vinner?
Åh, farfar, varför skulle du läsa det här för mig?
Du har varit väldigt sjuk...
och du tar sagan väldigt allvarligt.
Jag tror att vi ska sluta nu.
Nej. Jag mår bra.
Sitt ner. Jag klarar det.
Då så, var var det nu vi var?
I Förtvivlans Håla.
Vi i familjen Montoya har aldrig tagit lätt på nederlag.
Kom, Fezzik. Ta med kroppen.
Kroppen?
Har du några pengar?
Jag har lite.
Jag bara hoppas att det räcker för att köpa ett mirakel.
Stick iväg!
Vad då? Vad då?
Är du den samme Mirakelmax...
som så länge arbetade för kungen?
Kungens usle son gav mig sparken.
Och tack ska du ha för att du påminde mig om den olyckan.
När du ändå håller på, varför skär du inte ett sår i mitt skinn...
och häller citronsaft på det?
Vi har stängt!
Ge er iväg, annars sänder jag efter Slagskämparnas Patrull.
Jag tillhör Slagskämparnas Patrull.
Du tillhör Slagskämparnas Patrull.
Vi behöver ett mirakel. Det är mycket viktigt.
Hör här, jag har dragit mig tillbaka. Dessutom...
varför vill du anlita någon som fick sparken av kungens usle son?
Jag tar kanske livet av den som du vill att jag ska mirakla.
Han är redan död.
Så det är han?
Jag får ta mig en titt. Ta in honom.
Jag har sett värre.
Sir?
Vi har väldigt bråttom.
Jäkta mig inte, grabben.
Jäktar du en mirakel-man, så får du usla mirakel.
Har ni pengar?
Sextiofem.
Jag har aldrig arbetat för så lite...
utom en gång, och det var för ett ädelt syfte.
Detta är ädelt, sir.
Hans hustru är förlamad.
Hans barn är vid svältgränsen.
Är du en hopplös lögnare!
Jag behöver hans hjälp att hämnas min far...
som mördades för tjugo år sen.
Din första historia var bättre. Var är min bälg?
Han är skyldig dig pengar, inte sant? Nåväl, jag får väl fråga honom.
Han är död. Han kan inte tala.
Se på allvetaren, vad?
Det slumpar sig så att din vän bara är mestadels död.
Det är stor skillnad på mestadels död och heldöd.
Öppna hans mun.
Ni förstår, mestadels död är lite grann levande.
Men, med heldöd... tja, med heldöd...
finns det normalt sätt bara en sak att göra.
Vad är det?
Söka igenom kläderna efter småpengar.
Hallå där inne!
Vad är det som är så viktigt?
Vad har du här som gör livet värt att leva?
Sa-a-a-nn k-är-le-e-ek.
Sann kärlek. Hörde du?
Du kan inte be om ett ädlare syfte än det.
Du, grabben...
sann kärlek är det bästa som finns i hela världen...
förutom en god L.S.T.--
lammkött, sallad och tomatmacka--
där lammköttet är gott och magert, och med solmogen tomat.
De är så smarriga. Det älskar jag.
Men det var inte vad han sa.
Han sa tydligt, "N-y-y-y ko-rt-l-ek."
Som man alltid säger när man begär omgiv, eller hur?
Så ni spelade förmodligen kort. och han fuskade--
Lögnare!
Tillbaka, din häxa!
Jag är ingen häxa! Jag är din fru!
Men efter vad du just sa...
är jag inte så säker på att jag vill vara det mera!
Du har aldrig haft så här bra.
Han sa sann kärlek, Max.
Inte ett ord till, Valerie!
Han är skraj.
Ända sedan Prins Humperdinck sparkade honom...
är hans självförtroende i bitar.
Varför sa du det där namnet?
Du lovade mig att aldrig säga det namnet!
Vad då? Humperdinck?
Jag lyssnar inte!
Ett liv ebbar ut...
och du har inte ens tåga i dig att säga att du inte vill hjälpa till!
-Det är ingen som hör nånting! -Humperdinck!
Detta är Smörblommas sanna kärlek.
Om du botar honom, stoppar han Humperdincks bröllop.
Tyst! Vänta lite.
Om jag botar honom, så går det ut över Humperdinck?
All världens förödmjukelse!
Det är ett ädelt syfte.
Ge mig de sextiofem. Jag tar jobbet.
Är det ett mirakel-piller?
Choklad-skalet gör att det går ner lättare...
men man måste vänta 15 minuter för full effekt...
och man bör inte simma förrän efter, ungefär vad då?
-En timme. Minst en timme. -Japp, en timme.
Tack för all hjälp.
Hej då, pojkar.
Ha nu så kul när ni stormar slottet.
Tro du att det går?
Det skulle krävas ett mirakel.
Nå?
Inigo, de är fler än trettio.
Vad gör det?
Vi har ju honom.
Hjälp till här.
Vi måste tvångsmata honom.
Har det gått femton minuter?
Vi kan inte vänta. Bröllopet är om en halvtimme.
Vi måste slå till i stöket och böket före.
Luta hans huvud bakåt.
Öppna hans mun.
Hur länge måste vi vänta...
innan vi vet att miraklet verkar?
Jag vet inte mer än du.
Jag slår dig i bitar! Jag klår er båda två!
Inte så länge antar jag.
Varför rör sig inte mina armar?
Du har varit mestadels död hela dagen.
Vi fick Mirakelmax att göra dig ett piller så du blev frisk.
Vem är ni?
Är vi fiender?
Vad gör jag på den här muren?
Var är Smörblomma?
Jag ska förklara.
Nej, det är för mycket. Jag får sammanfatta.
Smörblomma gifter sig med Humperdinck om mindre än en halvtimme...
så allt vi behöver göra är att ta oss in, stoppa bröllopet...
stjäla prinsessan, komma undan...
efter det att jag har dödat Greve Rugen.
Det ger oss inte tid att stå och snacka strunt.
Du viftade just på fingret!
Underbart!
Jag har alltid läkt fort.
Vad är våra svagheter?
Det finns bara en port till slottet.
Kom igen.
Och den vaktas av sextio män.
Och vad är våra tillgångar?
Din hjärna, Fezziks styrka, mitt stål.
Är det allt?
Omöjligt.
Om jag planerade i en månad...
så kunde jag kanske komma fram till något, men nu...
Du skakade just på huvudet!
Gör det dig inte glad?
Min hjärna, hans stål...
och din styrka mot sextio man...
och en liten darrning på huvudet skulle göra mig glad?
Hade vi bara haft en skottkärra, då skulle läget varit annorlunda.
Var lade vi skottkärran som albinon hade?
Ovanpå albinon, tror jag.
Varför nämnde du inte det bland tillgångarna med en gång?
Vad hade jag inte gett för en slängkappa.
Där kan vi inte hjälpa dig.
Duger den här?
-Var fick du den ifrån? -Hos Mirakelmax.
Den passade så bra, att han sa jag kunde behålla den.
Bra. Kom igen, hjälp mig upp.
Jag behöver ett svärd så småningom.
Vad då för? Du kan inte ens lyfta ett.
Sant, men det är det inte många som känner till, eller hur?
Tack.
Vi kan få bekymmer när vi väl är inne.
Det vill jag lova. Hur hittar jag greven?
Efter det, hur hittar jag er igen?
När jag hittar er igen, hur ska vi komma undan?
Tjata inte på honom.
Han har haft en jobbig dag.
Visst, visst. Förlåt.
-Inigo. -Vad då?
Jag hoppas vi vinner.
Du ser inte glad ut, min lilla tårtsmula.
Skulle jag det?
Brudar brukar göra det, har jag hört.
Jag gifter mig inte ikväll.
Min Westley räddar mig.
Giftermål...
Giftermål är vad som för oss samman... idag.
Giftermål...
detta välsignade arrangemang...
denna dröm inom en dröm...
Stanna där ni är, män!
Jag är den Fruktade Piraten Roberts.
Det blir inga överlevande!
-Nu? -Inte än.
Mina män är här.
Jag är här...
men snart är inte ni här.
-Nu? -Tänd honom.
Den Fruktade Piraten Roberts...
tar inga fångar.
Er värsta mardröm...
blir snart sann.
Sedan kärlek...
sann kärlek...
följer er...
för alltid.
Den Fruktade Piraten Roberts...
är här för att ta era själar!
Stanna där ni är!
Slåss!
Stanna där ni är!
Så var rädd om er kärlek.
Hoppa till slutet.
Har ni ringen?
Här kommer min Westley.
Fezzik, fällgallret!
Din Westley är död.
Jag dödade honom själv.
Varför finns det då rädsla i dina ögon?
Ge oss portnyckeln.
Jag har ingen portnyckel.
Fezzik, slit av hans armar.
Menar du den här portnyckeln?
...och tager du, Prinsessan Smörblomma...
Man och hustru! Säg man och hustru!
Man och hustru.
Följ bruden till bröllopssviten.
Jag kommer straxt.
Han kom inte.
Döda den mörke och jätten...
men spara den tredje för förhör.
Hej.
Mitt namn är Inigo Montoya.
Du mördade min far.
Gör dig redo att dö.
Fezzik! Jag behöver dig!
Jag kan inte lämna honom ensam.
Han kommer undan för mig, Fezzik!
Snälla!
Jag är snart tillbaka.
Tack.
Märkligt bröllop.
Ja...ett mycket märkligt bröllop.
Kom med.
Vad var det för?
För att du alltid varit så snäll mot mig.
Och jag kommer inte att se dig igen...
för jag ska ta livet av mig när vi kommer till bröllopssviten.
Det blir väl trevligt?
Hon kysste mig!
Förlåt mig, far.
Jag försökte.
Du måste vara den där spanske lille slyngeln...
Som jag lärde en läxa för så många år sedan.
Helt otroligt.
Har du jagat mig i hela ditt liv...
bara för att misslyckas nu?
Det var nog det värsta jag har hört.
Så fantastiskt.
Det finns alltför ont om perfekta bröst här i världen.
Det vore synd att skada dina.
Åh, Westley, älskling!
Westley, varför håller du inte om mig?
Försiktigt.
En stund som den här...
och det är allt du kan säga, försiktigt?
Försiktigt!
Men snälla nån, försöker du fortfarande vinna?
Du har en helt överdriven fallenhet för hämnd.
Det kommer att leda dig i olycka en vacker dag.
Hej.
Mitt namn är Inigo Montoya.
Du mördade min far.
Gör dig redo att dö.
Hej.
Mitt namn är Inigo Montoya.
Du mördade min far.
Gör dig redo att dö.
Hallå! Mitt namn är Inigo Montoya.
Du mördade min far. Gör dig redo att dö.
Sluta säga så där!
Hallå! Mitt namn är Inigo Montoya!
Du mördade min far!
Gör dig redo att dö!
Erbjud mig pengar.
Makt också, lova mig det.
Allt som jag har och mera, jag ber dig.
Erbjud mig allt jag ber om.
Allt du vill ha.
Jag vill ha min far tillbaka, ditt avskum!
Westley, kan du nånsin förlåta mig?
Vad för hemsk synd har du då begått på sistone?
Jag gifte mig. Jag ville det inte. Allting hände så fort.
Det hände aldrig. Det hände aldrig.
Men det gjorde det. Jag var där.
Den gamle mannen sa "man och hustru."
Sa du "Ja"?
Vi hoppade liksom över det där.
Då är du inte gift.
Om du inte sa det, så gjorde du det inte.
Håller ni inte med, Ers Höghet?
En småsak, som vi snart ska rätta till.
Men allt i sinom tid.
Till döds.
Nej!
Till smärta.
Jag tror inte att jag känner till den frasen.
Låt mig förklara...
och jag ska använda enkla ord så att du säkert förstår...
din vårtsvins-nästa pajas.
Det är nog första gången i mitt liv...
som en man har vågat förolämpa mig.
Det blir inte den sista.
Till smärta betyder att det första du förlorar...
blir fötterna under anklarna...
sedan händerna vid handleden...
sedan näsan.
Och sedan tungan, antar jag.
Jag dödade dig för fort förra gången...
Det misstaget gör jag inte om i kväll.
Jag var inte klar.
Det nästa du förlorar blir ditt vänstra öga, sedan ditt högra.
Och sedan öronen. Jag förstår! Låt oss komma igång!
Fel! Öronen får du behålla, och jag ska säga dig varför...
för att du ska kunna njuta av varje skrik från varje barn...
när de ser hur ohygglig du ser ut.
Varje spädbarn som gråter när du närmar dig...
varje kvinna som utropar, "Gud, vad är det för något"...
skall eka i dina felfria öron.
Det är vad "Till smärta" betyder.
Det betyder att jag lämnar dig att våndas...
i vanställda kval för alltid.
Jag tror du bluffar.
Det är möjligt, ditt svin!
Jag kanske bluffar.
Det är möjligt, du din eländiga spy-hög...
att jag ljuger för att jag saknar styrka att stå upp.
Men å andra sidan...
kanske jag har styrkan i alla fall.
Släpp ditt svärd.
Sitt ner.
Bind honom.
Så hårt du vill.
Var är Fezzik?
Jag trodde han var med dig.
I så fall--
Hjälp honom.
Varför behöver Westley hjälp?
För att han inte har nån styrka.
Jag visste att du bluffade! Jag visste att han bluffade.
-Ska jag göra slut på honom åt dig? -Tack så mycket, men nej.
Vad som än händer oss...
vill jag att han ska leva ett långt liv, ensam med sin ynkliga feghet.
Inigo, var är du?
Där är du.
Inigo, jag såg prinsens stallar...
och där var de, fyra vita hästar.
Och jag tänkte, vi är ju fyra...
om vi nånsin finner den unga damen.
Hejsan, unga dam.
Så jag tog dem med mig i fall vi skulle träffa på varandra.
Vi gjorde visst det nu.
Du gjorde något bra.
Ingen fara. Det ska inte gå mig åt huvudet.
Vet du...
det är så konstigt.
Jag har varit i hämnd-branschen så länge...
så att nu när det är över...
Vet jag inte riktigt vad jag ska hitta på resten av mitt liv.
Har du nånsin funderat på sjöröveri?
Du skulle blir underbar som den Fruktade Piraten Roberts.
De red mot friheten.
Och när dagen grydde, visste Westley och Smörblomma att de var i säkerhet.
En våg av kärlek svepte över dem.
Och när de sträckte sig mot varandra...
Vad då? Vad då?
Det är kyssande igen. Jag vet att du inte vill höra sånt.
Det gör inte så mycket.
Ända sedan kyssen uppfanns...
har det funnits fem kyssar...
som räknas som de mest passionerade...
de allra ljuvaste.
Den här slår alla dem.
Slut.
Nu tycker jag att du borde sova.
Så där, ja.
Vi ses.
Farfar...
Kanske du kan komma hit... i morgon och läsa den igen.
Som du önskar.
[ © anoXmous @ https://thepiratebay.sx/user/[qusawa]